STOP utīm!
![STOP utīm!](https://latvijasaptiekas.lv/pic/article/8b180-mati7.jpg)
Jociņš: „Kas skrien pa galvu, pa kaklu? Atbilde – uts!” Nepatikā noskurinājāties? Latvijā to ir ap 20 sugu. Dūrējutis
(Anoplura) sūc asinis. Sīkajām, ašajām un nešpetnajām galvas utīm turklāt patīk paslēpes...
Maldīgi domāt, ka galvas utis – bālgani, plakani, 2–4 milimetrus gari kukaiņi – mājās nonāk netīrības dēļ. Nē, tā ir invāzija, kas novērojama vietās, kur starp cilvēkiem ir ciešs fizisks kontakts, un tieši tādēļ šos parazītus mājās parasti pārnes pirmsskolas un skolas vecuma bērni. Ar utīm var inficēt un inficēties arī pieaugušie, gan tīrīgi, gan netīrīgi cilvēki, piemēram, braucot sabiedriskajā transportā, apmeklējot baseinu, pirti, kino, deju vai sporta zāli, uzliekot galvā cita cepuri vai iznomātu ķiveri, ķemmējot matus ar svešu ķemmi, apmainoties ar mīksto rotaļlietu vai matu gumijām un sprādzēm, izmantojot svešas mobilā telefona mīkstās austiņas utt. Viena no pirmajām pazīmēm, ka sākusies pedikuloze jeb utainums, – pakausī, aiz ausīm, deniņos jūtama pastāvīga nieze. Tā ir reakcija uz uts siekalām, ko tā izdala, barojoties ar cilvēka asinīm. Utis ēd 2–3 reizes dienā, visvairāk – naktī. Ādu sakasot, var rasties brūces, kurās nokļūst mikroorganismi – baktērijas un vīrusi.
Apskatot galvu, parasti var redzēt ap desmit sezama sēkliņas lieluma brūnu kukaiņu, toties pie skalpa var būt pat vairāki simti oliņu jeb gnīdu! Tāda ir kukaiņa attīstība: gnīda (uts oliņa), nimfa (pēdējā attīstības stadija pirms dzimumgatavības sasniegšanas), uts. Tai ir sešas tvērējkājas ar līku, asu, nadziņu, kas spēj cieši pieķerties matam vai audumam, labi attīstīta oža un garšas sajūta, un ēdienkartē ir tikai asinis. Lokalizācijas vieta – cilvēka mati, kā arī cits ķermeņa augšdaļas apmatojums (uzacis, skropstas, bārda, ūsas, pat nāsīs augošie matiņi). Galvas uts dzīves ilgums ir 20–30 dienas. Mātīte dzīvo ilgāk nekā tēviņš, barojas biežāk, ilgāk un negausīgāk un izdēj līdz pat 300 bāli sudrabotu oliņu jeb gnīdu, kas ir tik lielas kā smilšu graudiņi, un ar speciālu sekrētu cieši piestiprina mata stiebram galvas ādas tuvumā. Oliņu attīstība ilgst aptuveni nedēļu, tad izšķiļas jaunās utis jeb nimfas, kas izaug 2–3 nedēļu laikā.
Lai no šiem parazītiem atbrīvotos, nekavējoties jāuzsāk īsta cīņa. Utis ir grūti saspiest vai nospiest, jo tās iztur pat kilogramīgu smagumu; utis prot peldēt un siltā ūdenī izdzīvo līdz pat 48 stundām. Tās izplatās, rāpojot no viena cilvēka pie otra, kā arī ar priekšmetiem, kurus izmanto ar utīm jau inficētais cilvēks. Ar neapbruņotu aci utis ieraudzīt ir diezgan grūti, jo tās pārvietojas ātri, tāpēc galva jāpārbauda ļoti rūpīgi, pie laba apgaismojuma, izmantojot ķemmi ar smalkiem, ciešiem zobiņiem. Vieglāk atrast gnīdas (parasti deniņu apvidū). Ieteicams izmantot aptiekās nopērkamus speciālus līdzekļus (šampūni, aerosoli, šķīdumi, geli, losjoni), kas iznīcina utis visās to attīstības stadijās. Tikpat rūpīgi jākopj mājoklis un vismaz 55 grādu karstā ūdenī jāizmazgā inficētā cilvēka gultasveļa, dvieļi un drēbes. Arī ķemme jāmazgā ar ziepēm un karstu ūdeni.
Pedikuloze ir ļoti lipīga, tāpēc noteikti jāpārliecinās, vai utis nav dabūjis vēl kāds no mājiniekiem, un jāveic profilakses pasākumi. Pēc katras matu mazgāšanas var iepūst aerosolu no dabiskām izejvielām, kura sastāvā ir, piemēram, tējas koka, eikalipta, nīma, piparmētras, lavandas eļļa, – utīm nepatīk šo ēterisko eļļu aromāts. Ikdienā profilaksei no rīta aiz ausīm iepilina pa pilienam tējas koka eļļas vai ieķemmē ar ķemmi matos.
INTERESANTI FAKTI
• Uz cilvēka parazitē divas dūrējutu sugas – cilvēka uts (Pediculus humanus) un kaunuma uts (Phthyrius pubis). Pirmajai ir divas formas – galvas uts (Pediculus humanus capitis) un drēbju uts (Pediculus humanus corporis jeb Pediculus humanus vestimenti), kas dzīvo uz cilvēka ķermeņa zem apģērba, apģērbā (galvenokārt apakšveļā), apavos un gultasveļā.
• Kaunuma uts, salīdzinot ar galvas uti, ir daudz platāka un uzturas uz kaunuma, pareti – uz krūtīm un padusēs, vēl retāk – uzacīs, skropstās, bārdā vai ūsās. Starpsugu līmenī šī uts ir visēdelīgākā un vismazkustīgākā.
• Visdējīgākā ir drēbju uts – mātīte savas dzīves laikā rada 300–400 gnīdu (5–15 diennaktī), turpretim kaunuma uts – tikai 40–50 (1–3 olas diennaktī).
• Galvas utis izplatās tikai cilvēku vidū.
• 20. gadsimta sākumā, Pirmā pasaules kara laikā, plosījās infekcijas slimība tīfs, ko pārnēsāja utis.
EKSPERTI
Uzdot jautājumu
|
Uzdot jautājumu
|
Uzdot jautājumu
|
JAUNĀKĀ EKSPERTU ATBILDE
Aija:
Mans paziņa ir pārdzīvojis sirds infarktu, bet neko nav jutis. To, ka ir bijis infarkts ir uzzinājis pēc krietna laika. Kā rīkoties šādam cilvēkam, kuram pēc pārciesta sirds infarkta, kuru pats nav jutis, pašsajūta ir normāla. Vai būtu jāveic kādi papildus izmeklējumi? Vai profilaktiskos nolūkos būtu jāsāk lietot kādi medikamenti? Aija
Mans paziņa ir pārdzīvojis sirds infarktu, bet neko nav jutis. To, ka ir bijis infarkts ir uzzinājis pēc krietna laika. Kā rīkoties šādam cilvēkam, kuram pēc pārciesta sirds infarkta, kuru pats nav jutis, pašsajūta ir normāla. Vai būtu jāveic kādi papildus izmeklējumi? Vai profilaktiskos nolūkos būtu jāsāk lietot kādi medikamenti? Aija
Oļegs Orlovs - kardiologs
Ir gadījumi, ka cilvēks ir pārcietis miokarda infarktu, bet pats par to nemaz nezin vai to neatceras. Gadās, ka miokarda infarkts ir nomaskēts ar citu problēmu (mugurkaula slimība, žultsakmeņu slimības un citas). Pilnīgi nemanāms miokarda infarkts ir iespējams pacientam ar cukura diabētu. Pirmās aizdomas par iespējami pārciestu miokarda infarktu var būt veicot EKG (elektrokardiogrāfijas) izmeklējumu. Tad tiek indicēts EHO (vizuāla ultraskaņas diagnostika) izmeklējums un VEM (veloergometrijas tests sirds elektriskas aktivitātes diagnostikai). Pēc šiem izmeklējumiem var ar ļoti lielu pārliecību pateikt, vai pacientam jau ir pārciests miokarda infarkts, vai arī pacientam ir potenciāli augsts miokarda infarksta risks. Pēc tam kardiologs runās ar pacientu jau par citu invazīvo diagnostiku.
Ir gadījumi, ka cilvēks ir pārcietis miokarda infarktu, bet pats par to nemaz nezin vai to neatceras. Gadās, ka miokarda infarkts ir nomaskēts ar citu problēmu (mugurkaula slimība, žultsakmeņu slimības un citas). Pilnīgi nemanāms miokarda infarkts ir iespējams pacientam ar cukura diabētu. Pirmās aizdomas par iespējami pārciestu miokarda infarktu var būt veicot EKG (elektrokardiogrāfijas) izmeklējumu. Tad tiek indicēts EHO (vizuāla ultraskaņas diagnostika) izmeklējums un VEM (veloergometrijas tests sirds elektriskas aktivitātes diagnostikai). Pēc šiem izmeklējumiem var ar ļoti lielu pārliecību pateikt, vai pacientam jau ir pārciests miokarda infarkts, vai arī pacientam ir potenciāli augsts miokarda infarksta risks. Pēc tam kardiologs runās ar pacientu jau par citu invazīvo diagnostiku.
POPULĀRĀKIE RAKSTI